Po drugim tvrdnjama, most su sačuvali sovjetski mornari Dunavske flote i demineri
koji su mostu prišli odozdo, sa same reke, ispod mostovske konstrukcije.
Dugačak je oko 430 metara dok je raspon između dva glavna stuba 157. Most ima po jednu traku za drumska vozila koje u isto vreme koriste i tramvaji.
Godine 1966. most je zatvoren za saobraćaj i spreman za uklanjanje po odluci gradonačelnika Branka Pešića. Direkcija za mostove Grada Beograda proglasila je most nebezbednim i predložila njegovo sečenje, što je bilo usvojeno na sednici 31. decembra 1966. godine.
Šta uraditi sa starom konstrukcijom? Rešenje nudi grupa
ruskih emigranata okupljena oko Icarusa, kroz projekat Half-Bridge of Memories
– Program revitalizacije prostora Starog Sajmišta kao mesta sećanja kroz
nasleđe Savskog mosta. Most, tj njegov fragment postao bi deo spomen-područja posvećenog žrtvama holokausta, genocida nad Srbima i Romima. Most sačuvan u formi
polumosta, svojevrsnu nedovršenu strukturu veze dve obale. Prema rečima autora, ova
kompozicija treba da pruži emotivni doživljaj nedostižnosti grada sa druge
strane Save „kao simbola slobode za one koji su pali u okove logora“. U njega
bi bilo ukorporirano 39.000 zvona koje bi njihao vetar, čime se aludira na broj
žrtava stradalih u logoru smrti na levoj obali Save. Autorski tim koji
potpisuje rešenje polumosta čine: Vitaly Stadnikov, Alexander Erman, Nikita
Sergienko, Elvira Ibragimova, Ilya Ivanov, Kristina Razumova, Oleg Raspopov i
Olga Roset.
Нема коментара:
Постави коментар